Sílvia Alcàntara: "Els contes de Víctor Català són apassionants i terribles"
L'autora d''Olor de colònia', que acaba de publicar la novel·la 'Cèlia Palau', recomana l'escriptora de l'Escala
![Sílvia Alcántara en una imatge recent.](https://static1.ara.cat/clip/127dfc16-1550-4123-8f75-8b7dccd1815f_16-9-aspect-ratio_default_0_x1437y668.jpg)
BarcelonaSílvia Alcàntara ha fet 80 anys publicant nova novel·la, Cèlia Palau (Edicions de 1984), i donant classes d'escriptura creativa a Terrassa. "Per què m'hauria de jubilar? Tinc el cap clar, i m'encanta aquesta feina –assegura–. Conviure amb alumnes que tenen ganes d'aprendre és un privilegi. Sempre dic que són mestres innocents".
Encara que últimament els problemes de visió li impedeixen llegir tant com voldria, Alcàntara té claríssim quin llibre vol recomanar per a aquest estiu: "Són els tres volums de contes que ha publicat Club Editor de Víctor Català. La seva manera d'escriure m'encanta. I les històries! Són apassionants i terribles". L'autora d'Olor de colònia (Edicions de 1984, 2009) diu que val la pena "anar més enllà de Solitud, la novel·la més coneguda de Català". "O Caterina Albert, que és com l'anomeno jo", afegeix. A més dels contes també recomana el monòleg teatral La infanticida. Amb els alumnes de l'associació cultural que va fundar, Un Munt de Mots, ha fet més d'una excursió a l'espai dedicat a l'autora que es pot visitar a l'Escala. "Estic en un moment de la vida en què, en comptes de llegir novetats, prefereixo mirar cap enrere", explica.
Tot i l'edat, Alcàntara encara continua provant coses noves. Un dels temes que es troba al centre de Cèlia Palau li ha permès que la novel·la sigui recomanada per associacions LGBTIQ+. "Has de seguir la veritat dels personatges, i la Cèlia d'Olor de colònia, anys després de casar-se i criar els dos fills, necessitava canviar de vida", explica. L'escriptora continua fent presentacions del llibre que la va donar a conèixer el 2009 i del qual s'han venut més de 61.000 exemplars i s'ha estrenat una minisèrie. "És un miracle que encara es llegeixi tant –assegura–. Vaig tenir la sort que Olor de colònia es publiqués en una editorial molt bona, però hi ha d'haver un component de fortuna que encara ara no em sé explicar". Mentre pren notes per a la pròxima novel·la, Sílvia Alcàntara ja prepara el pròxim curs d'escriptura creativa, que començarà a la tardor. "Hi ha tanta gent matriculada que els hem hagut de dividir en dos grups!", exclama.